Uploaded by Sylvesteri
PAINAJAISKUJA
Tulkaa katsomaan! Hirviö löytyy täältä...
Tännepäin! Näytös alkaa juuri. Tätä tietä.
Muistutan, että tämä esitys tapahtuu ainoastaan opetustarkoituksessa.
Tämä olento, tämä kummajainen tässä, -
on kummastuttanut tutkijoita sekä Euroopassa että Amerikassa.
Onko hän "puuttuva rengas", ihminen vai eläin?
Jotkut pitävät häntä ihmisenä, mutta tuo kuontalo kätkee pedon aivot.
Katsokaa!
Jos hän upottaa hampaansa käsivarteeni, -
mikään mahti maailmassa ei pelasta minua.
Hyvä yleisö, nyt on ruokinta-aika!
Kauheaa!
Hän on ilmiliekeissä!
Ette ole nähneet vielä mitään. Tulkaa lähemmäs.
Edessä on upein tulinäytös, jonka olette nähneet.
Tulehan tänne. Ihme, että katselet tuota esitystä.
Miten niin? - Siinä ei ole hameväkeä.
Tuo kummajainen kiehtoo minua. - Siksi hän onkin täällä.
Miten saat hänet käyttäytymään noin? Syntyikö hän tuollaisena?
Kuule, poika. Kun olet ollut hetken mukana, et kysele enempää.
Herää, Pete. - Pystyykö hän töihin?
Ei huolta. Pete selviää kyllä kohta.
Mikä sinulla on, Stan? - Ei mikään.
Mistä pomo rähjäsi sinulle? - Kysyin tuosta kummajaisesta.
Osuit arkaan paikkaan.
Miten niin? - Hän on vetonaulamme, mutta karkottaa muita esiintyjiä.
En käsitä, miten kukaan voi vajota noin alas. - Sellaista sattuu.
Haluan kiittää sinua, Zeena. - Minuako?
Mistä hyvästä? - Olet ystävällinen. Autoit houkuttelupuheessanikin.
Sinussa on ainesta, Stan. Sinähän pidät tästä hullunmyllystä.
Minut on luotu tähän hommaan.
On minulla ollut töitä ennenkin, mutta ne olivat työtä työn vuoksi.
Tämä on toista. Pidän ihan kaikesta.
Väkijoukoista, hälinästä, kiertämisestä.
Nuo tollot saavat minut tuntemaan itseni paremmaksi kuin he.
Ihan kuin tietäisin jotain, mitä he eivät.
Sitä on vaikea selittää, mutta minä pidän siitä.
Pidän myös sinusta, Zeena.
Tännepäin! Tulkaa lähemmäs, hyvät naiset ja herrat.
Esittelen teille Zeenan, aikamme ihmeellisimmän naisen.
Hän näkee, tietää ja kertoo syvimmät salaisuudet -
menneestä ja tulevasta.
Tässä on mademoiselle Zeena! - Käykää lähemmäs!
Herra Stanton jakaa teille kortteja ja kirjekuoria kysymyksiänne varten.
Pitäkää kysymyksenne salassa -
älkääkä kyselkö toistenne asioita.
Lisätkää nimikirjaimenne tai nimenne hyvän tahdon osoituksena.
Kirjoittakaa, mikä sydäntänne painaa.
Voinko kysyä mitä vain? - Voitte. Kysymyksiä ei paljasteta.
Herra Stantonilla onkin jo nippu kysymyksiä.
Jospa hän toisi ne tänne, niin pääsen tulkitsemaan niitä.
Zeena-rouva, jos sopii, niin kysyisin vähän äidistäni.
Nostaisiko äskeinen rouva kätensä? - Herää, Pete. Ota nämä.
Löytyykö ryyppyä? - Esitys alkoi jo.
En näe asiaa vielä selvästi, -
joten tulkaa luokseni esityksen jälkeen.
Herra Stanton pudottaa kysymykset tähän maljaan. Minä en koske niihin.
Minulta kysytään usein, käytänkö henkiä apunani.
Ainoa henki, jota käytän, on pullon henki. Alkoholi.
Kaadan sitä kysymyspahveille, -
ja herra Stanton sytyttää tulitikun ja pudottaa sen maljaan.
Kiitos, herra Stanton!
Näette, miten pahvit palavat poroksi.
Voitte unohtaa kaikki pelot siitä, että joku lukisi kysymykset.
Ne ovat nyt eetterissä, kuten vastauksetkin. Etsin ne sieltä.
Kuva nousee mieleeni.
Mitä teen kärryille? J. E. Giles
Kuva on vielä epäselvä, mutta selkiintyy. Näen nimikirjaimet J.E.G.
Ilmeisesti joku herroista.
Nostaisiko kyseinen henkilö kätensä?
Täällä, neiti! - Kiitos, herra...Giles.
Onhan nimenne Giles? - On maar, neiti. Hän se on.
Molly!
Näen vehreitä puita ja pellon. Kynnöspellon, joka on aidattu.
Jo vain, neiti. Se on minun tilani.
Onko tuo minulle?
Zeena on hyvässä vedossa.
Hän osaa tämän homman. - Niin osaa.
Harmi, että hän on kiinni tuohon juopossa.
Hän saisi paremman miehen ja mainetta.
Hänellä oli jo mainetta. Hän ja Pete olivat isoja nimiä vaudevillessa.
Eivät tuolla esityksellä. - Eivät. Pete oli yleisön joukossa.
Miten hän sitten antoi vihjeitä? - He käyttivät koodikieltä, hassu.
Millaista koodikieltä? - Tiettyjä sanoja.
Zeena sanoi, että hyvä koodi on kullanarvoinen. - Taatusti on.
Siitä tarjotaan yhä isoja summia. - Mikseivät he myy sitä?
Se on heidän pesämunansa.
Molly! - Poikaystäväsi tulee.
Hei, Bruno.
Mitä täällä tapahtuu? - Miltä näyttää?
Kävikö Stan röyhkeäksi? - Tietysti. Molly on niin nätti tuossa asussa.
On, mutta... - Kaikki eivät ole samanlaisia kuin sinä.
Siirryhän, söpöläinen.
Kiitos limusta. - Ensi kerralla saat vauvanuken.
Mitä tuo oli olevinaan?
Älä viitsi, Bruno. Osaan kyllä katsoa eteeni.
Äläkä ryntää paikalle noin, kun juttelen jonkun kanssa.
Mitä mietit, Stan?
Molly kertoi koodikielestä, jota sinä ja Pete käytitte. - Mitä siitä?
Ajattelin, että jos Pete sairastuu, voisin olla yleisön joukossa.
Ei tarvittaisi salaluukkua eikä temppuja.
Mitä tarkoitat? - Voisit opettaa koodin minulle.
Vain kuolleen ruumiini yli! On sinulla otsaa, poika.
Tiedät, miten arvokas koodi on. - Unohda koko juttu.
Haluan vain auttaa. - Kuulin kyllä, mitä sanoit.
Meidän pitää olla varovaisia.
Olen loukannut häntä jo tarpeeksi.
Luulin aivan muuta. - Petellä meni hyvin, kunnes hän tapasi minut.
Mitä tapahtui? - Sama kuin nytkin.
Minuun ei voi luottaa lainkaan. - Puhut läpiä päähäsi. Sydämesi...
Se on kuin artisokka. Jokainen saa osansa.
Pete sanoi niin, kun tarttui pulloon.
Yhtenä päivänä hän jätti tulematta.
Pyysin avukseni erään taikurin, mutten pärjännyt ilman Peteä.
Pian jälkeen olin iloinen, kun sain esiintyä täysissä pukeissa.
Pete palasi noin vuosi sitten. Tässä sitä ollaan.
Yritin hyvittää kaiken, mutta näet, millaista tämä on.
Kaikki yritykseni pahentavat asiaa, mutten luovuta. Sen olen velkaa.
Olet melkoinen nainen, Zeena.
Katso nyt. Hän on kuin koira, joka odottaa saavansa luun.
Auta minua, että saan hänet syömään aamiaista.
Hei, Pete! - Hei, kulta. Miten meni?
Ensi yönä ei nukuta autossa. Sain hääsviitin. Kylpyhuone ja kaikki.
Missä Molly on? - Hän jäi hotelliin.
Tulkaahan nyt. Olette kylvyn tarpeessa.
Minä pärjään kyllä. Menkää te vain.
Älä hupsi. Miten on, Pete? - Käyn tapaamassa yhtä kaveria.
Mihin sinulla on kiire?
Olet puolikuollut. - Siltä kaverilta löytyy apu siihen.
Tällä saat ryypyn, mutta muista, että otat vain yhden. - Mahtavaa.
Nähdään. Hei sitten, Stan.
Odota, Pete.
Juo ensin kahvia. Lupaa, että syöt jotain.
Otan varmaan appelsiinimehua, kaksi munaa, paahtoleipää ja kahvia.
Katson, että rahat ovat tallessa.
Siinä näit, millainen Pete on ennen ja jälkeen. - Olen nähnyt pahempaa.
Onkohan myöhäistä viedä hänet hoitoon? - Se vaatii rahaa.
Saan sitä kyllä.
Miten? - Myyn koodin.
Minulla on parempi ajatus. Tehdään sen avulla uusi esitys.
Mitä iloa siitä on? Palkkani ei tästä enää nouse.
Emme me täällä sitä tekisikään. - Mekö? Missä sitten?
Jos Pete teki sinusta ison nimen, pystyt samaan minunkin kanssani.
Uskotko, että onnistuisin vielä? - Tiedät sen paremmin kuin minä.
Mitä sanot, kulta? - Älä painosta. Anna minun miettiä sitä.
Minne sinä menet?
Stan, mene auttamaan Brunoa!
Mitä sinä teet? - Jaa pakka kolmeen osaan.
Mitä nämä tämmöiset kortit ovat? - Tarot-kortteja.
Pete sanoi, että mustalaiset toivat ne Egyptistä.
Ne ovat hyvä apu tulkinnassa. - Ne näyttävät oudoilta.
Käytän näitä aina, kun en osaa päättää, mitä tehdä.
Katso, tässä on Kohtalonpyörä.
Lyömme kaikki ällikällä. Pete ja minä emme yltäneet tähän.
Minähän sanoin.
Mitä nyt? - En tiedä.
Meille tämä lupaa hyvää. Onnea ja menestystä, mutta...
En näe Peteä missään.
Jospa hän on parantolassa. - Hänestä ei näy merkkiäkään.
Ehkä Pete on tässä.
Pudotitko tämän?
Ehkä pudotit sen itse. - En ole voinut.
Miten päin tämä oli? - Kuva alaspäin.
Oletko varma? - Olen. Miten niin?
Ei voi olla. Se on liian kauheaa.
Mikä sinulle tuli? - Käy kylvyssä ja häivy.
Mitä nyt? - Se on ohi.
Esityskö? - Kaikki.
Mitä tein väärin? - Et mitään. En uhmaa kortteja.
Et kai usko tuohon? - En uskonut ennen.
Ne kertoivat, että pilaan Peten elämän, ja minä vain jatkoin.
Peten kortti on tässä.
Mitä murehdit? Tämäkö oli lattialla? - Ei, vaan tämä.
Näetkö, mitä se merkitsee? Oletko tyytyväinen?
Eihän tässä ole järkeä. - Ehkä ei. Ehkä tämä on typerää, tai sitten ei.
Kuule, me kaikki kuolemme joskus.
Jos kortti putoaa lattialle, asiat tapahtuvat nopeasti.
Jos kuvapuoli on alaspäin, tapahtuu kauheita. - Typeryyksiä.
Petelle ja minulle tämä on pätenyt.
Noin fiksu tyttö uskoo omiin juttuihinsa. Minä luovutan.
En usko tuota.
Sinä et ikinä luovuta.
Minäkö? Miten niin? - Minulla on sellainen tunne.
Siksi pysyttelen kaukana sinusta.
Kuule... - Mitä?
En tiedä, miksi olen tällainen. - Millainen?
Ajattelen aina vain itseäni.
Pudotettiinko sinut lapsena päällesi? - Siitä voit olla varma.
En halua tehdä sinua onnettomaksi. Tiedät sen.
Minulle sopii, jos haluat unohtaa koko jutun.
Etkö pahastu? - Millaisena pidät minua?
Anna minun ajatella hetki rauhassa.
Olet aivan kauhea.
Onko tuo Pete? - Ei, vaan joku muu. Mene äkkiä kylpyyn.
Hei, Bruno. Tule vain sisään. - Miten menee?
Missä Molly on? - Hän nukkuu.
Täälläkö? - Niin.
Kenen lakki tuo on? - Stanin. Hän on kylvyssä.
Se tekisi hyvää sinullekin. - Siitä tulisi sinulle vaivaa.
Siksi otin nämä huoneet. Autossa majailu ei tee hyvää.
Stan! Pidä kiirettä. Täällä on jonoa.
Hei, Charlie. Onko sinulla ylimääräistä pulloa?
Milloin olet alkanut naukkailla? - Kun on tilaisuus.
Se tekee neljä taalaa. - Maksan palkkapäivänä.
Pontikkaa. - Muista, että se maksaa neljä taalaa.
Charlie! - Pete, miten menee?
Huonosti. Olisiko sinulla edes pikku tilkka?
Tiedät, mitä lupasin Zeenalle. Mene nyt pois.
Oletkin varsinainen epeli. Karkasit kesken näytöksen.
Zeena oli äkäinen. - En voinut mitään. Saan vain ryypyn päivässä.
Hyvinhän sinä pärjäät. - Enkä. Saan kulauksen sieltä täältä.
Zeena on varoittanut kaikkia.
Illalla ei enää mikään pysy käsissä. - Niin minä ymmärsin.
Haluaisin auttaa, mutten halua suututtaa Zeenaa.
Niin ei käy. Tunnet minut. En kerro kenellekään.
Minä nappaan hänet.
Kummajainen sai taas hepulin.
Toivottavasti hän ei saanut pulloa tänään.
Miksi? - Hän laiskotteli töissä.
Kaveri on valmis pakkopaitaan. - Juomista ei saisi kieltää yhtäkkiä.
Varovasti. - Kyllä on huono olo.
Ota tästä. Tarvitset tätä enemmän kuin minä.
Miltä maistuu? - Kamalalta, mutta sitä saisi olla saavillinen.
Olet kunnon poika, Stan. Pääset vielä pitkälle.
Mikään ei estä sinua. Sinulla on kaikki edessä.
Niin minullakin oli ennen, minulla ja Zeenalla.
Olisitpa nähnyt sen väenpaljouden. Meitä ennen oli kuusi esitystä.
Olimme joka paikassa illan päätähdet.
Miesparka. - Ilman Zeenaa minustakin sanottaisiin noin.
Pete-parka. Kummajais-Pete.
Puhut hulluja. - Muistan, kun tuo mies ilmestyi tänne.
Hoately tunsi hänet ennestään.
Niin minäkin, mutta emme olleet tuntevinamme.
Kuka hän oli? - Hänkin oli aikanaan iso nimi.
Oliko hän ajatustenlukija? - Ei sen väliä. Se on mennyttä.
Nyt hän on juoppo, jolle tämä työ on taivas.
Hän saa pullon päivässä ja suojan, jossa voi nukkua humalansa pois.
Viinan avulla unohtaa vain yhden asian. - Minkä?
Miten voi unohtaa. Ota naukku. - Ei kiitos.
Missähän Zeena on? - Odottaa minua hotellissa. Hän odottaa aina.
Olisitpa nähnyt meidät. - Olit kuulemma hyvä yksinkin.
Orkesteri soittaa, valo syttyy. Astun näyttämölle.
Aloitan puheeni, saan yleisön nauramaan, olen salaperäinen.
Aloitan tulkinnan. Kristallini on tässä.
Kautta aikojen ihminen on pyrkinyt raottamaan tulevaisuuden verhoa.
Kautta aikojen jotkut meistä ovat nähneet tulevaisuuden kristallissa.
Johtuuko se kristallista -
vai kääntääkö näkijä sen avulla katseensa omaan sisimpäänsä?
Kuka tietää? Silti näyt tulevat. Ne muuttavat hitaasti muotoaan.
Odottakaa!
Muuttuvat hahmot alkavat kirkastua. Näen ruohoniityt ja kukkulat.
Pojan...
Pojan, joka juoksee kukkuloilla avojaloin. Hänellä on koira.
Hänellä on koira mukanaan. - Niin. Sen nimi oli Gyp. Jatka.
Näetkö, miten helposti se käy?
Tuollainen tulkinta sopii kehen tahansa.
Nuori on onnellinen ja onneton peräjälkeen. Kaikilla on koira.
Varovasti. - Olen pelkkä vanha juoppo.
Juopporetku. Zeena suuttuu. Vanha kunnon Zeena.
Pitää mennä. Zeena odottaa. - Anna pullo, tai Zeena ottaa sen.
Juon sen tyhjäksi. - Zeena on huolissaan.
Hän on aina huolissaan puolestani. Ihan kuin olisin pikkulapsi.
Antaa hänen murehtia.
Mitä aiot? - Otan torkut ja juon vähän. Juon ja uneksin.
Charlie! Missä Stan on? - Hän on tuolla.
Stan, missä Zeena on? - Kai hän hakee rahojaan.
Emme saa Peteä hereille.
Mikä häntä vaivaa? - En tiedä. Kaikki pelkäävät kuollakseen.
Tule jo!
Rauhoitu. - Minä huolehdin hänestä. Herää, Pete! Pete!
Herää, Pete. Vastaa minulle! Kuuletko?
Pete. Herää! Kuuletko?
Kutsukaa lääkäri! - Se on olla myöhäistä. Haista tätä.
Joiko Pete tätä? Tämä on spriitä, jolla poltan kirjekuoret.
Missä säilytät sitä? - Varustelaatikossa. Voi, Pete!
Hän on poissa. Hän oli hyvä mies ja upea esiintyjä.
Juuri eilisiltana päätin lähettää hänet parantolaan. Eilisiltana!
Mitä kädessäni on? - Kultainen korvakoru.
Voitteko kertoa, mikä tämä on? - Avainkotelo.
Entä väri? - Punainen.
Kas niin, madame Zeena! Mikä tämä on?
Se on huivi. - Taas oikein!
Nyt nopeasti! Mikä tämä on?
Etkö saa silmiäsi irti hänestä? - Katson, että hän osaa tuon.
Mnkä? - Koodin. Luuletko, että Zeena työskentelee yksin?
Pyydän teitä keskittymään jotta näette, mikä tässä on. - Kultakello.
Miten Zeena tekee tuon? - Hän ja Stan käyttävät koodikieltä.
Mitä koodikieltä? - Joka sana vastaa numeroa, ja numero vastaa esinettä.
Sekin vaikuttaa, miten tavuja ja vokaaleja painotetaan.
Kuuntele. - Nyt nopeasti. Kertokaa, mikä tämä on.
Stan sanoi, mikä se on. - Naisen hattu.
Kaunis hattu. - Mistä tiesit?
Autoimme Stania opettelemaan koodin.
Stan hallitsee sen yhtä hyvin kuin Zeena.
Tässä. Nopeasti nyt. Mikä tämä on? - Hopeadollari.
Kunhan Stan saa hieman harjoitusta, he lähtevät täältä.
Stan ja Zeena, vai? - Zeena on jo kirjoittanut joillekin managereille.
Onko tämä teidän, neiti?
Koparit-jentti kolivat-tuntti.
Poliisit. - Esityksemme päättyy tällä kertaa tähän.
Olette varmasti janoisia.
Alueen keskellä on koju, josta saatte jääkylmää limsaa.
Te kaksi pysytte aloillanne.
Tässä oli kaikki tältä illalta. Huomenna näette lisää.
Päivää. Olen Hoately, tivolin omistaja.
Juuri teitä minä etsinkin. - Voitte tutkia paikan.
Ei ole tyttöjä eikä uhkapelejä. - Näin on.
Olkaa hiljaa, molemmat. Mitä tuossa häkissä on? - Krokotiilinkesyttäjä.
Kuulin aivan muuta.
Siellä on kuulemma laiton ja julma esitys.
Miehelle syötetään eläviä kanoja. - Ei toki.
Jääkää katsomaan... - Suu tukkoon.
Minulla on määräys sulkea paikka.
Pidätän kummajaisen, teidät ja tuon tytön. - Miksi?
Asu on siveetön. - Hän ei ole tehnyt mitään.
Täällä asuu säädyllisiä naisia.
Hetkinen, seriffi. Molly, istu tuoliin.
Tule pois siitä.
Nyt näitte syyn, miksi hänen asunsa on tuollainen.
Sähkövirta sytyttäisi tavallisen kankaan, -
ja vaatetta on oltava vähän, jottei hän syty tuleen.
Näin on. Häntä ympäröi tuhansien volttien jännite.
Ette te minua huijaa. Olen asioinut tivolin roistojen kanssa ennenkin.
Tuokaa se kummajainen. Saatte selittää tuomarille.
Hae kummajainen. Pue hänet.
Yritän saada tuon punaniskan muuttamaan mieltään.
Hän sulkee koko putiikin! - Anna rahaa.
Häntä ei lahjota. - Anna nyt vain.
Et onnistu. - En minä häntä lahjo.
Sellaista minä kuulin. - Emme me vaivaa kaupunkilaisia.
Anteeksi. - Kuulkaas, nuori mies. En halua kuulla enempiä puheita.
Anteeksi, mutta taskustanne pursuaa rahaa. Olitte vähällä hukata ne.
Olette myös ostanut vaimollenne silkkisen nenäliinan.
Onpa hieno. Hän varmasti pitää siitä.
Tyttärenne saa valkoisen. - Mistä tiesitte, että minulla on tytär?
Tiedän kaikenlaista.
En tiedä, miten, mutta siinä ei ole mitään yliluonnollista.
Olen skottilaista sukua, -
ja monella skotilla on kyky, jota sanotaan "toisiksi silmiksi".
Vai sillä tavalla. - Esimerkiksi...
Näen, että olette kantanut tiettyä esinettä jo 20 vuoden ajan.
Olette kadottanut tämän onnenkalun monesti, mutta löysitte sen aina.
Se merkitsee teille paljon, vaikkette tiedäkään, miksi.
Teidän pitäisi kantaa sitä aina. - Niin teenkin.
Tämä ei kuulu minulle.
Näen, että hoidatte omat asianne ja kaiken, mitä eteen tulee, -
mutta skottilainen verenperintöni toimii juuri nyt -
ja kertoo, että jokin asia elämässänne huolettaa teitä.
Jokin, josta teidän on vaikea selviytyä.
Vahvuudestanne, rohkeudestanne ja arvovallastanne ei ole nyt apua.
Tämä asia valuu käsistänne kuin vesi.
Kuulkaas nyt. Kenen kanssa olette puhunut? - Asia ei kuulu minulle.
Olette mies parhaassa iässä. Voisitte olla isäni.
Teidän kuuluisi neuvoa minua eikä päinvastoin.
Missä kaikki ovat?
Tim, sammuta valot ja saata väki ulos. Mene jo!
Onnistuukohan Stan? - Sanoinhan, että tuo poika osaa.
Aistin ympärillänne vihamielisiä vaikutteita.
Tulkaa tänne.
Joku lähipiirissänne kadehtii teitä ja kyvykkyyttänne.
Poika, tuo on taivaan tosi.
Osa siitä koskee työtänne lainvalvojana, -
mutta toisaalta se koskee hengellistä elämäänne -
ja kunnon naisen vaikutusta.
Aivan niin. Rakastatte häntä kovin paljon.
Rakkautenne tiellä on este. En näe sitä aivan selvästi...
Olette tuon tunteen pauloissa.
Kuulen naisen suloisen äänen laulavan kaunista vanhaa virttä.
"Oi, ohjaa, Herra..."
Tai ehkä "Joen tuolla puolen". - Hän osaa laulaa molemmat.
Näen kauniin pikku kirkon sunnuntaiaamuna.
Olette tehnyt raskasta työtä, ja se palkitaan hyvän naisen rakkaudella.
Näen pahansuopia ihmisiä...
Kateelliset odottavat tilaisuutta vahingoittaa teitä -
ja tuota ihanaa naista, jos suinkin voivat.
Pysykää lujana, seriffi. Voima on teissä itsessänne.
Ehtymätön voima, joka ei murskaa vaan ylevöittää.
Palkitsee pahan hyvällä, rakastaa lähimmäistään.
Älkää vihatko vihollisianne.
Antakaa heille anteeksi, sillä he eivät tiedä, mitä tekevät.
Erehtyminen on inhimillistä, anteeksianto jumalallista.
Näkemiin.
Missä kaikki ovat?
Molly. - Tulen juuri.
Kaikki on hyvin. Hämäsin häntä. - Kuulin kaiken.
Onnistuisin kenen kanssa tahansa. - Takuulla.
Olit loistava. - Ihanko totta?
Mitä sinä vapiset? - En tiedä. Ei minua enää pelota.
En tiedä, mitä tämä on, mutta se menee kohta ohi.
Olet turvassa, kun olen lähelläsi. - Tiedän. Olet mahtava...
Stan, meidän ei pitäisi. - Miksei?
Ei.
Ajattelet Zeenaa. - Kai jonkun pitää.
Olet väärässä. Olemme vain ystävät.
Ei sinun tarvitse valehdella. - En valehtelekaan.
Olen hassutellut hänen kanssaan koodin takia. - Ei se siltä näytä.
Nyt erehdyt, kulta. En pysty olemaan hänen seurassaan, kun Pete kuoli.
Mikset? - Jokin karmii minua. Siksi opettelemme koodia yhdessä.
Luulin, että... - Emme ole olleet hetkeäkään kaksin. Kuuntele nyt.
Haluan vain koodin. Ihan totta.
Tehän lähdette. - Sinähän tulet mukaan.
Haluatko, että tulen?
En halua lähteä ilman sinua. - Oletko tosissasi?
Totta kai. Oletko tyytyväinen? - Voi, Stan. En piittaa muusta.
En mistään muusta koko maailmassa.
Ukko seisoi haavi auki ja nieli kaiken, mitä poika syötti hänelle.
Stan! Upea esitys!
Minne sinä hävisit? - Piileskelin autossa.
Hyvin toimittu, Stan. Olet synnynnäinen ajatustenlukija.
Pääsit kuin koira veräjästä.
Minulla oli hyvä opettaja. - Pidit pääsi kylmänä.
Stan puhui sille hurskastelijalle kuin paraskin pyhäkoululainen.
Olet oppinut siihen. - Orpokodissa.
Eikö sinulla ollut perhettä? Missä opit tuntemaan Raamattua?
Orpokodissa saarnattiin sunnuntaisin ja piestiin arkisin.
Karkasin sieltä ja jouduin koulukotiin, mutta olin viisaampi.
Tein parannuksen ja pääsin ehdonalaiseen.
Veljet, että olinkin parantunut.
Se on ihan kätevää. Olen puhunut ympäri aika monta tuomaria.
Poika, panen paitani likoon puolestasi.
Ilman Stania olisimme liemessä. - Minä olisin vankilassa.
Otatko oluen? Leuka pystyyn, Bruno. Tänään ei tule enää harmeja.
Huomenna vedetään paikka täyteen. - Takuulla.
Hei, Bruno. - Missä olit? Etsin sinua.
Molly oli autossa. - Sielläkö olit? Minä huusin teltassa kurkku suorana.
Mikset vastannut? - Missä luulet minun olleen?
Miksi katsot minua noin?
Oivoi. - Sitähän minäkin.
Mitä väliä sillä on? Nythän Molly on täällä.
Mihin muuten katosit, kun tuli ikävyyksiä?
Nyt et puhu sille junttijeparille vaan Brunolle, neropatti.
Minullakin on pari kysymystä.
Molly, aiotteko te kaksi mennä naimisiin?
Stan, vietkö Mollyn vihille?
Yritättekö naruttaa jotakuta? - Ette tekään siinä onnistu.
Voi Stan, senkin kettu. Olit kuin tuota tyttöä ei olisi olemassakaan.
Onnistuit huijaamaan minua. - Minua hän ei huijannut.
Mitä te yritätte?
Juodaan morsiusparin malja! Tulkoon heidän lapsistaan akrobaatteja!
Minä luovutan morsiamen!
Hyvä ajatus! - Älä mene väliin, Molly.
Hän ei kestä enää kauan. - Teet kuten sanon.
Yritätkö tappaa hänet? - Hänen tarvitsee vain koskettaa kättäni.
Pidä hyvänäsi, Molly! Nyt kutsutaan pappi, pomo. - Totta kai.
Juodaan morsiusparin kunniaksi.
Olen pahoillani, Stan. Tiedän, miltä sinusta tuntuu.
Et halunnut mennä naimisiin. - Halusin, mutten halunnut, että...
Mitä kaikki ajattelevat. Se pilaa koko tivolin. - Miksi?
Olin vähän aikaa koko porukan sankari.
Ehkä tämä olikin parasta, mitä voi tapahtua.
Minä hallitsen koodin. Sinä osaat sen yhtä hyvin, ja minulla on sinut!
Zeena ja Bruno eivät olekaan niin ovelia kuin kuvittelivat.
Näytämme heille.
Eikö sinua harmita? - Ei.
Eikö yhtään? - En ole ikinä ollut näin innoissani.
Oletko varmasti tosissasi? - Kadun vain yhtä asiaa.
No, mitä? - Etten tajunnut tätä aiemmin.
Stan-kulta, olet ihana. Olen hyvä vaimo. Rakastan sinut hengiltä.
Yritän olla kaikkea, mitä tahdot, enkä vilkaisekaan ketään muuta.
Täällä on uusi kysymys. Oletteko valmiina? - Olen.
Voitteko kertoa minulle, miten tämä kysymys on allekirjoitettu?
Allekirjoituksena on "äiti".
Pitääkö paikkansa? - Pitää.
Kas niin, voitteko lukea kysymyksen minulle sana sanalta -
niin kuin se on kirjoitettu?
Onko nuori mies, josta tyttäreni on kirjoittanut, -
tyttäreni arvoinen?
Kuuluiko kysymyksenne näin? - Sanasta sanaan.
Pystyttekö vastaamaan tähän kysymykseen? - Pystyn.
Uskon, että te ja miehenne olette tyytyväisiä valintaan.
Tyttärenne on valinnut nuorukaisen, jollaiset ovat harvinaisia.
Hän käy kirkossa sunnuntaisin -
ja harjoittaa uskontoa viikon jokaisena päivänä.
Tyttärenne taas on terve sekä ruumiillisesti että henkisesti -
teidän ja miehenne suoman perimän ansiosta.
Jos haluaisin maalata täydellisen amerikkalaisperheen muotokuvan, -
en voisi pyytää parempia malleja.
Tämä herra esittää kysymyksen. Mikä se on?
Kysymys kuuluu: "Voinko paremmin huomenna?"
Tiedättekö vastauksen? - Tiedän.
Tuolla pojalla on kykyjä.
Ette kai usko tuohon? - Miksen uskoisi?
Minäpä näytän.
Käyttävätkö he jonkinlaista koodia? - Tietenkin.
Huomaatte kai, miten tyttö korostaa sanoja.
Kiitos.
Voitteko kertoa, miten kysymys on allekirjoitettu?
Allekirjoituksena on R-kirjain. - Oikein.
Voitteko kuvailla henkilöä, joka kirjoitti kysymyksen?
Hän on hyvin kaunis. - Olen samaa mieltä, hän on kaunis.
Voitteko lukea hänen kysymyksensä?
Hän kysyy: "Toipuuko äitini tämänhetkisestä sairaudestaan?"
Onko kysymys oikea? Miten vastaatte?
Valitettavasti vastaus vaikuttaa aika erikoiselta.
En tiedä, pitäisikö minun vastata tuohon lainkaan. - Miksi?
Saan sen vaikutelman, että naisen äiti on kuollut jo jokin aika sitten.
Voisiko kyseinen nainen kertoa, olenko väärässä?
Oletan, että hän vaikenee, koska olen oikeassa.
Minulla on sata tyhjää äänilevyä. - Hetki vain.
Onko neiti Ritter paikalla? Hän odottaa minua.
Tätä tietä, olkaa hyvä.
Kiitos. - Neiti Ritter tulee pian.
Päivää. - Päivää. Tämä saattaa tuntua hiukan oudolta.
Miten niin? - Koska kirjoitin sen viestin.
Saan niitä ison korillisen päivässä. - Istukaahan nyt.
Miksi halusitte tavata minut?
Esityksenne teki vaikutuksen minuun ja ystäviini.
Ette te siksi minua tänne kutsunut. - En niin.
Miten tiesitte minusta niin paljon? - Luin ajatuksenne.
Väitättekö, että pystytte siihen? - Miten muuten olisin tiennyt?
Emme ole tavanneet, ettekä olleet varanneet pöytää.
Hovimestarikaan ei tuntenut teitä. - Totta.
Hovimestari kertoi, että seuralaisenne on merkkimies.
Ezra Grindle. Menettekö hänen kanssaan naimisiin? - Minäkö?
Minusta tuntui, että välillänne on jotain.
Hän on potilaani.
Siitä tunteesta puheen ollen, psykologit myöntävät telepatian...
Jaaha. Tämä näyttikin sellaiselta paikalta.
Onko teille tehty psykoanalyysi? - Ei. Näin sitä murhaelokuvassa.
Ajatustenlukija olisi selvittänyt jutun hetkessä.
Te kai olisittekin. Mistä tiesitte, että äitini on kuollut? - En tiennyt.
Kysymys tuntui oudolta. Yrititte nolata minut. Tervettä järkeä.
Ei se niin yleistä ole. - En olisi niin varma.
Minulla on nyt se sama tunne.
Mitä teillä on mielessä? Mitä te yritätte?
Ei huolta, herra Carlisle. En koskaan toista virheitäni.
En minäkään.
Niin? Onko?
Tulen pian. Ilmoitan sinulle.
Joudumme jatkamaan ensi kerralla. Potilas tuli päivystyskäynnille.
Voitte poistua tätä kautta.
Tulen tapaamaan teitä. En tiedä, milloin.
Voitte soittaa asunnolleni. - Ehkä soitankin.
En käy työhuoneella keskiviikkoisin enkä lauantaisin. - Ymmärrän.
Hyvää päivää, rouva Peabody. - Anteeksi, että tulin ilmoittamatta.
Kaikin mokomin. Siksi olen täällä. - Olen aivan suunniltani.
Mikä mieltänne painaa? - Näin taas unta Carol-tyttärestäni.
Unissani hän ei koskaan ole kuollut.
Hän on aina elossa, hyvin eläväinen. - Tiedän.
Tulkaahan tänne ja asettukaa mukavasti.
Minua ei saa häiritä missään tapauksessa.
Nojautukaa taaksepäin. Tuntuuko paremmalta? - Tuntuu.
En olisi vaivannut teitä, mutta sanoitte, että unet ovat tärkeitä.
Ne antavat vihjeitä alitajunnasta. Se on psykologin perusaineistoa.
Soitan huomisaamuna. - Hienoa. Näkemiin, rouva Peabody.
Tallennatteko kaikki keskustelut? Loistavaa.
Miten pääsitte takaisin? - Peukaloin lukkoa, kun lähdin.
Halusin ottaa teistä selvää. Ehkä voimme tehdä bisnestä.
Teettekö levyn jokaisella käynnillä? - Miten saatoitte toimia noin?
Ette ymmärrä tämän arvoa. Saisimme kaupungin sekaisin.
Siksikö halusittekin tavata minut? - Oletteko järjiltänne?
Ei hullumpi arvaus.
Teillä on varmasti Grindlen lisäksi muitakin silmäätekeviä asiakkaita.
Ette aavistakaan, mihin pystyisin teidän levyjenne avulla.
Yökerhossako? - Oletteko hullu?
Lähden sieltä heti, kun sopimus päättyy.
Saan hyviä tarjouksia.
Pari meediota havittelee minua, mutta minulla on muita suunnitelmia.
Kuulkaahan, herra Carlisle. Jos vihjaatte tästä jollekulle...
Millaisena miehenä pidätte minua? - Sanat eivät riitä kertomaan.
Teen nämä levyt ainoastaan omaan käyttööni.
Ette ole tavallinen tohtori. - En tietenkään.
Kaikki, mitä potilaani kertovat, on luottamuksellista.
Onko selvä? - On, on. Ei tarvitse saarnata.
Olen täysin tilanteen tasalla.
Poistukaa täältä. Olisi pitänyt arvata, että olette...
Kyllä koira koiran tuntee. - Lähtekää.
Stan, et kuuntele minua. - Anteeksi, kulta.
Mitä sanoit? - Minulla on sinulle yllätys.
Mikä yllätys? - Näet kohta.
Ovi ei ole lukossa.
Hei, Stan!
Oletko yllättynyt?
Kukapa ei olisi.
Emme voineet esiintyä Kankakeessa, joten ajattelin, että nyt on hetki...
Tehdä mitä?
Tavata pitkästä aikaa. - Totta kai. Ei kannata vihoitella.
Kaikkihan kääntyi hyväksi, Stan. - Niin. Teitä kahta kelpaa katsella.
Olette valtavan suosittuja, ja kotiin tullessasi laulat ilosta.
Mikä voisi olla parempaa? Anna nyt pusu vanhalle kumppanillesi.
Olet oikeassa.
Bruno...
Anteeksi. Käyn vaihtamassa vaatteet.
Stan ei ole muuttunut.
Et pääse ostamaan vauvanvaatteita tänä vuonna. - Enkö?
Ole hyvä, Bruno. Heitä tuo pois.
Kiitos, Stan. Mukavat vaatteet. - Hieroja tulee kohta.
Stan nukkuu huonosti. - Vieläkö leikit korteilla?
Mikä niissä on vikana? Minulle ne näyttävät totta.
Sähke New Yorkista. - Menettekö sinne?
Meille tarjotaan kuuta taivaalta! Stan ei ole päättänyt vielä.
Teet virheen. - Kuka?
Sinä, jos teet muutoksen, jota harkitset.
Kerroitko hänelle? - Milloin muka?
Mistä hän sitten tiesi?
Hän ei kertonut mitään. Kaikki näkyy korteista.
Menestyksenne on aluksi huikeaa.
Käännä kortti, Stan, niin nähdään miten käy.
Kenelle kerroit? - Käännä kortti.
En piittaa korteistasi. Älä koske siihen.
Hirtetty.
Kannattaa varoa. - Onko tämä huono enne?
Ei ole, jos sitä ei uhmaa. - Luulin, että...
Tuohan oli Peten kortti. - Niin oli. Nyt se on sinun.
Kuulitko? Sanoinhan, että se uusi juttu on huono. - Älä ole typerä!
Hölmöjen juttuja. Tuo on mustalaisten korttipakka.
Ei sen väliä. Zeena uskoo niihin. - Stan uskoo myös.
Hullu. Miksi uskoisin? - Ne tiesivät, miten Peten kävi.
Häipykää. Tiedän, mitä teen.
En tarvitse apua kummajaisilta.
Kerää korttisi ja häivy!
Stan! - Ketä nimittelit kummajaiseksi?
Bruno. Meidän pitää ehtiä bussiin.
Mennään.
Olen pahoillani, Zeena. - Antaa olla.
Mikä sinulle oikein tuli? - Syy on sinun. En kerro sinulle enää mitään.
En minä... - Älä valehtele. Kirjoitit Zeenalle.
Anteeksi. Unohdin korttini.
Lattialla on vielä yksi.
Hirtetty.
Tuntuuko paremmalta? - Ei niin yhtään.
Hikoilette aina vain. Suljen huokoset.
Tämä virkistää aina.
Stan! - Mikä häntä vaivaa tänään?
Mitä tuossa pullossa on? - Puhdasta alkoholia, kuten aina.
Se juttu järkytti minua, mutten piitannut siitä.
Tähän asti alkoholin haju ei ole haitannut minua, -
enkä ollut ajatellut Peteä pitkään aikaan.
Kun Zeena alkoi latoa korttejaan, sisuskaluni olivat kääntyä nurin.
Se on luonnollista, kun muistikuvat palautuivat.
Jatkakaa. - Siinä oli kaikki. Ei ole muuta kerrottavaa.
Kävelin ympäriinsä ja yritin rauhoittua.
Mikään ei auttanut, joten tulin tänne.
Kello on jo vartin yli seitsemän. Minun pitää lähteä.
Mitä sanotte tästä? - Minusta olette tavallinen ihminen.
Itsekäs, kun haluatte jotain, ja antelias kun olette saanut sen.
Peten kuolema oli onnettomuus, -
mutta omatuntonne soimasi teitä, koska hyödyitte siitä.
Olenko oikeassa? - Niin kai.
Ette kertonut Zeenalle tai muille, että Pete sai pullon teiltä.
Pidättekö minua hulluna? - Se oli minusta järkevää.
Siinä tilanteessa olisi voinut olla vaikea selittää asiaa poliisille.
Ehkä ei ollut järkevää kertoa kaikkea teille.
Miksi sitten tulitte?
Ajattelin, että joku teidänlaisenne voisi auttaa.
Kiitos, herra Carlisle.
Olin hölmö, kun uskoin Zeenan kortteja.
Alkoholin tuoksahdus sai minut aivan tolaltani.
Ette siis anna sen vaikuttaa itseenne. - En anna.
Toteutan suunnitelmani. Minut on luotu siihen.
Odotatte varmaan maksua. - Mitä luulette?
Paljonko? - Ei mitään.
Minä tarjoan. - Ehkä voin joskus korvata tämän.
Ehkä voittekin. - Mitä tarkoitatte?
Muistatte kai, että kyllä koira koiran tuntee.
Osaatteko vastata kysymykseen? - Valitettavasti en.
Miksette? - Koska kysymys liittyy pörssimarkkinoihin.
Kukaan kollegani ei ole koskaan päässyt selville niistä.
Yritin itsekin ja totesin, että onnistun paremmin raveissa.
Minulla meni tuohon 20 vuotta.
Anteeksi. Onko teillä kysymyksiä?
Täällä on kysymys. Kertokaa, miten se on allekirjoitettu.
Minusta näyttää, että siellä lukee "rouva S.P." -
mutta se ei pidä paikkaansa.
Miksi aistitte sellaista? - En tiedä.
Kysykää rouvalta, jolla on helminauha, -
pitäisikö nimikirjainten olla "A.P.", A kuin Addie.
Pitääkö tämä paikkansa? - Pitää!
Rouva vahvistaa asian.
Vastaisitteko kysymykseen?
Rouva haluaa tietää, tapaako tyttärensä vielä joskus.
Vastaus on kyllä, -
jos hän uskoo tuonpuoleiseen elämään.
Onko tuo totta? Onko tyttärenne poistunut keskuudestamme? - On.
Odottakaa!
Älkää liikkuko.
Näen jonkun seisovan itseni ja tuon naisen välissä.
Hahmo on sumea, mutta näen, että se on tyttö.
Kaunis, 16-vuotias tyttö.
Mieleeni nousee nimi... Caroline.
Se on tyttäreni nimi. Hän oli Carol.
Hän haluaa puhua teille. Hän sanoo...
Stan!
Arvon herrat!
Chicago, Illinois. Kaupunki kohisee ristiriitaisesta henkilöstä.
Ajatustenlukija Suuri Stanton vajosi transsiin esiintyessään eilen.
Sitä ennen hän väitti nähneensä erään seurapiirirouvan tytärvainajan.
Carlislen kyvyistä liikkuu huhuja.
Englantilainen henkien etsijä Oliver Green sanoo, että kontakti on aito.
Professori Samuel Kaufman Brown puolestaan julisti miehen huijariksi.
Addie, tämä on järjetöntä. - Sanon vielä kerran.
En ole lapsi enkä typerys, eikä minua kohdella sellaisena.
En kuullut koputusta. Vie teetarjotin pois, Maud.
Ezra.
Ezra, minä pyydän.
Olit miesvainajani hyvä ystävä ja arvostan huolenpitoasi, -
mutta en salli, että sekaannut asioihini.
Tuo nuorukainen toi sielulleni lohtua, jollaista en ole kokenut.
Maksoi mitä maksoi, minä teen kaikkeni, -
jotta hän voisi tuoda samanlaista lohtua muillekin.
Jos voisin, rakentaisin hänelle maailman upeimman pyhäkön.
En ymmärrä. Addie on aina järkevä. - Se minuakin häiritsee.
Ehkä hän ei olekaan väärässä. - Pötypuhetta.
Se mies on vain tavallista etevämpi huijari.
Olen nähnyt hänen esiintyvän. Hänessä on viehätysvoimaa.
Ilmeisesti hän onnistui hypnotisoimaan Addien.
Haluaisin ottaa selvää siitä miekkosesta.
Onnistuisittekohan järjestämään meille tapaamisen?
Varmasti, herra Grindle. Rouva Peabodylle ei auta puhua.
Soittakaa hänelle heti. - Hyvä on.
Minä puhun sen miehen kanssa.
Stan!
Älä huuda. Sammuta moottori.
Miten Grindlen kanssa meni? - Ei ihme, että hän on niin iso pomo.
Et kai antanut hänen säikäyttää? - Istu.
Hän tuli kuin leijona ja lähti kuin lammas.
Mitä tapahtui? - Alkajaisiksi hän uhkaili minua syyttäjällä.
Hän sanoi, että toimeni tutkitaan -
ja että kuka tahansa olisi löytänyt sanomalehdistä tiedon tyttärestä.
Olisitpa nähnyt hänen ilmeensä, kun käytin tietoja, joita annoit, -
varsinkin kun kysyin rakkaudesta naiseen, joka kuoli 35 vuotta sitten.
Kun kutsuin naista Dorrieksi, peli oli selvä. Onko tupakkaa?
Hän siis uskoi sen? - Uskoiko? Hän vapisi kuin haavanlehti.
Hän murtui täysin. Vajosi polvilleen ja rukoili kertomaan Dorriesta.
Kiitos.
Sanoin, ettei aika ole kypsä.
Käskin hänen rukoilla ja tehdä hyviä töitä.
Parin tunnin kuluttua hän palasi mukanaan lista hyvistä töistä.
Sain tarpeeksi maan parhaaseen pyhäkköön.
Mitä pahaa siinä on? - Ei mitään.
Hän ostaa minulle oman radioaseman. - Niinkö?
Siihen sisältyy ehto.
Hän haluaa nähdä Dorrien omin silmin.
Nähdä hänet! - Niin, siinä kaikki.
Hän haluaa kouriintuntuvat todisteet.
Vai niin. - Älä muuta sano. Joku on kai huijannut hänen äitiään.
Sellainen hän on. Olisi pitänyt osata odottaa jotain tällaista.
Onko sinulla kuvaa Dorriesta? - Ei, mutta pystyn hankkimaan sen.
Hänellä on niitä joka puolella.
Saan pyhäkköni joka tapauksessa. - Paljonko sait?
150 000 dollaria. - Onko se käteisenä?
On. Hän halusi antaa käteistä ja kielsi mainitsemasta nimeään.
Miksi? - Hän ei halua, että rouva Peabody saa tietää asiasta.
Lupasin luopua murjusta, jonka rouva aikoi antaa.
Onko sinulla kätköpaikkaa rahoille? - Kassakaappi.
Tarvitset rahoja rakentamiseen.
Alan rakentaa vasta, kun saan kunnon otteen.
Nämä ovat vasta suolarahoja, mutta säästän ne kaiken varalta.
Olet mainio, Stan. Otat kaiken huomioon.
Yhtä asiaa en huomannut. - Mitä?
On viileää. Olisi pitänyt ottaa takki.
Minäkin palelen. Tiedän, minne voimme mennä.
Paikka ei ole kaukana. - Onko se matkan varrella?
Minulla on uimamaja Rogers Parkin rannalla.
Tiedän paremman paikan. Mennään seriffin ikkunalle.
Kukaan ei käy rannalla tähän aikaan vuodesta. - Ei käy.
Emme voi ottaa riskejä. Tämä on liian iso juttu.
Yllättävä ajatus noin älykkäältä naiselta.
Mitä jos joku näkisi meidät, ja Grindle saisi kuulla? Entä sitten?
Ainakin minä yritin.
Hyvää yötä, Lilith. Soitan huomenna. - Hyvää yötä, Stan.
Teille on erikoislähetys. Allekirjoitus tähän.
Kas tässä. - Kiitos.
Huomenta, kulta. Nukuitko hyvin?
Mikset herättänyt minua? - Minulla on pulma, enkä löydä ratkaisua.
Mikä hätänä? - Uusi käännynnäinen.
Herra Grindlekö? - Hän ei olekaan vielä täysin varma tapaus.
Halusiko hän rahansa takaisin? - Ei sentään.
Hän haluaa kuitenkin nähdä kuolleen lemmittynsä hengen.
Eihän se onnistu.
Sanoit itse, ettei kukaan pysty siihen.
Totta, mutta ajattele asiaa näin.
Miehen usko horjuu.
Piintynyt skeptikko ja uskonnon kieltäjä on nyt kynnyksellä.
Vain yksi askel, ja hän liittyy joukkoomme.
Pitäisikö minun antaa hänen sielunsa joutua kadotukseen -
vai vaarantaa omani hänen puolestaan? Tai sinun sielusi?
Minunko? Miten minä tähän liityn? - Voit auttaa minua.
Tietenkin tämä on vippaskonsti, mutta tarkoituksemme on hyvä.
Hetkinen vain, Stan.
Mitään vaaraa ei ole. Hän ei pääse liian lähelle.
Hän näkee vain nuoren naisen.
Tiesin tämän! Tiesin tämän!
Minkä? - Et ollut rehellinen koko aikana.
Zeena oli oikeassa.
Jätätkö minut? - Stan, jos haluat palata esiintyjäksi...
Sinä ja suuret puheesi rakkaudesta. Lupasit olla hyvä vaimo.
Olen yrittänyt. Tekisin mitä vain... - Minun vuokseni muttet puolestani.
Mitä tarkoitat? - Mitä teet nytkin?
Ajattele otsikoita. "Vaimo jättää ihmeidentekijän."
En kerro mitään. Lähdin vierailemaan ystävien luona.
Toimittajat jututtavat Brunoa ja muita.
Kulta, en ajattele itseäni vaan herra Grindle -rukkaa.
Miten hänen käy? Entä rouva Peabodyn ja muiden?
Katso näitä. Saan satoja kirjeitä joka päivä.
Ihmiset luottavat minuun.
Annan heille toivoa. - En minä heitä ajattele. He pärjäävät kyllä.
Sinä et. Sinun täytyy lopettaa tai pakotan sinut siihen.
Minä jätän sinut. - Oletko hullu?
En ole hullu, vain peloissani.
Mitä pelkäät? - En osaa selittää, mutta minusta tuntuu...
Vastustat Jumalan tahtoa.
Mitä sinä puhut? Entä nuo kirjeet? - Siksi tämä onkin niin kauheaa.
Kaikki on niin totta ja ihmeellistä. Saat sen kuulostamaan pyhältä.
Silti pidät koko juttua vitsinä ja naurat ihmisten typeryydelle.
Mitä luulet Jumalan pitävän siitä? Entä jos hän iskee sinut hengiltä?
Et voi tehdä sitä, Stan. Kukaan ei ole tehnyt sellaista.
Älä nyt kiihdy pikkuasian tähden. Olen miettinyt tämän sataan kertaan.
Jos joku palaa rajan takaa, hän ei pahastu pikku huijauksesta.
Olen tavannut monta meediota.
He ovat huijareita, eikä ketään ole isketty salamalla.
He eivät puhukaan kuin papit, niin kuin sinä teet.
Milloin olen puhunut niin? - Teet niin koko ajan.
Puhun juuri niin kuin yökerhossa, enkä ole maininnut Jumalaa siellä.
Et kai...
Olenko koskaan maininnut häntä? Milloin olet kuullut sen? Kerro jo!
Et ole maininnut. - En olekaan. Tiedän, mitä teen.
Olen lukenut Raamattuni ja osaan käskyt etu- ja takaperin.
Kolmas käsky: "Älä turhaan mainitse Herran, sinun Jumalasi, nimeä."
Se ei tarkoita manaamista vaan juuri sitä, mistä sinäkin puhut.
Minä en ota riskejä. Älä ole huolissasi.
Tämä on samanlaista kuin ajatustenluku. Esiintymistä.
Hetkinen vain. Et puhu millekään typerykselle vaan vaimollesi.
Tunnen sinut läpikotaisin, etkä voi huijata minua enää.
Voin estää sinua vain yhdellä tavalla. Jätän sinut.
Teetkö todella niin minulle? - En, vaan sinun vuoksesi.
Olemme lähtöpisteessä. Hyvä on.
Kuuntele.
Olen kelvoton, enkä ole muuta väittänytkään, mutta rakastan sinua.
Olen huijari. Olen aina ollut, mutta rakastan sinua.
Muulle maailmalle olen varas, mutta sinulle olen ollut rehellinen.
Olet puhunut paljon rakkaudesta, minä en ole puhunut siitä lainkaan.
Uskon, että ymmärrät, mistä on kyse.
Hyväksyn sen, jos haluat jättää sen taaksesi.
Olemme perillä.
Herra Grindle, puutarhanne on yksi kauneimmista näkemistäni paikoista.
Voitte olla siitä ylpeä. - Niin minä olenkin.
Nuo uljaat puut ja kuunvalo luovat tunnelman, joka on kuin kirkossa.
Tunnetteko sen? - Tunnen.
Hauska kuulla, että sanotte noin. Käyn täällä rukoilemassa.
Paikka on suojassa palvelijoiden katseilta.
Olette lukenut Raamattua. - Mistä tiedätte sen?
Raamattu sanoo, että rukoilu ja hyvät työt toimitetaan salassa.
Eräs asia vaivaa minua. - Mikä se on?
Olen viettänyt elämäni niin, etten tiedä paljonkaan Jumalasta.
On vaikea rukoilla jotakuta, jota ei tunne.
Tuo on totta, mutta kukaan ei tunne häntä kovin hyvin.
Siksi meidän on luotettava uskoomme.
Minusta on virhe yrittää määritellä asioita ihmisen näkökulmasta.
Se on epäkunnioittavaa. Kuin yrittäisi tyhjentää meren pulloihin.
Totta. Olen erehtynyt, kun olen yrittänyt määritellä rajoja.
Tämä on liian suurta, se on rajatonta.
Se ei voi olla rajallista ja samaan aikaan kaikkivoipaa.
Jatkakaa, ystävä hyvä. Ette tiedä, että rukoilette paraikaa.
Yksikään profeetta ei ole puhunut hienommin. Jatkakaa vain.
Ajatelkaa noin älkääkä huolehtiko sanoista.
Myös sanat muodostavat rajoja -
oman sisimpämme mukaan.
Ihmisen on tehtävä asioita.
Hyviä asioita niiden itsensä vuoksi, vailla odotuksia palkkiosta.
Mitä nyt? - Katsokaa!
Näettekö? - Näen. Se on varmaankin palvelija.
Ei voi olla. Heitä on kielletty tulemasta tänne.
Dorrie... Se on hän. Se on hän.
Dorrie, Dorrie!
Se on Dorrie! Näettekö? - Näen. Olemme siis pyhitetyllä maaperällä.
Polvistukaa. Polvistukaa.
Dorrie! - Vaiti. Älkää liikkuko. Pysykää aloillanne.
Dorrie, Dorrie...
Suo anteeksi. Suo anteeksi, Dorrie.
Minä uskon. Minä uskon kaikkeen.
Ano Jumalalta anteeksiantoa puolestani ja uutta tilaisuutta.
Minä pyydän.
Teen mitä tahansa.
Mikä minä olen anomaan armoa, kun en ole itse armahtanut ketään?
Ei! Ei!
En pysty tähän, Stan! - Mikä sinulle tuli?
Kuka te olette? - Stanin vaimo.
Häivy täältä!
Senkin roisto ja rienaaja!
Apua! Albert!
En voinut sille mitään. Pilasin kaiken. Vihaat minua. - Ole hiljaa.
En tiedä, mitä tapahtui.
En voinut jatkaa, kun hän polvistui rukoilemaan.
En halua kuulla enempää.
Etsin taksin ja lähden täältä. - Miksi?
Minulla on tekemistä.
Mene motelliin ja vaihda vaatteet. Tavataan Englewoodin asemalla.
Otatko minut mukaan? - Jos pidät kiirettä.
Entä tavaramme? - Emme ehdi ajatella niitä.
Stan, minä rakastan sinua. - Tiedän. Perillä ollaan.
Rahat olivat jo taskussani, kun Mollyn hermot pettivät.
Mitä tapahtui? - Grindle sanoi minua roistoksi ja kävi käsiksi.
Taisin satuttaa häntä vahingossa. Hän kaatui maahan.
Sinun on parasta lähteä. - Tiedän.
Ota rahat mukaasi.
Mitä aiot? - Jätän osan sinulle siltä varalta, että jään kiinni.
Ei käy. Johdattaisit poliisit tänne.
Totta. Onnistutko hyvittelemään Grindleä?
En tiedä. Ei se helppoa ole. Hänelläkin on ylpeytensä.
Lähesty asiaa julkisuuden kannalta. - Jätä se minun huolekseni.
Älä yritä ottaa yhteyttä minuun. Seuraa sanomalehtiä.
Olin typerä. Minulla oli kaikki, mistä olen aina haaveillut.
Kerjäsin verta nenästäni.
Kerjäät lisää, jos viivyttelet täällä. - Totta.
Näkemiin, Stan. - Näkemiin, Lilith.
Kuinka kauan tässä vielä menee? - Puolisen tuntia.
Voitteko painaa kaasua? - Totta kai.
Viekää minut takaisin. Kääntykää takaisin! - Hyvä on.
Kuka siellä?
Olet sinä aikamoinen. En ole parempaa huijaria nähnyt.
150 tuhatlappusen sijaan sainkin 150 dollarin seteliä.
En tiedä, mistä puhut.
Missä loput rahat ovat? Avaa kassakaappi.
Neiti Ritter! - Käy sisään, Jane.
Näin miehen palotikkailla... - Ei hätää. Hän on potilaani.
Menisittekö istumaan? Tulen aivan kohta.
Olitte huonossa kunnossa, kun tutustuimme.
Toivoin, että voisimme välttää hermoromahduksen.
Näköjään epäonnistuin.
Hetkinen. Yritätkö usuttaa poliisin kimppuuni? Olet mukana tässä.
Älkäähän nyt.
Harhanne ovat osa mielisairauttanne.
Alussa poditte tunnontuskia, -
jotka liittyivät humalaisen ajatustenlukijan kuolemaan.
Mitä oikein yrität? Et voi todistaa mitään.
Kerroin, että se oli vahinko.
Olen psykologi, en tuomari.
Yritän selittää, että kaikki, minkä kuvittelette tapahtuneen, -
on heijastumaa syyllisyydestä, joka kumpuaa menneestä.
Ymmärrättehän, että siihen täytyy suhtautua kuin painajaiseen.
Tiedän, että tivolissa työskennellyt Peter Krumbein -
kuoli Teksasissa itse aiheutettuun alkoholimyrkytykseen.
Kerroitte, että annoitte pullon hänelle, -
mutta se oli varmaankin murhakuvitelmiin liittyvää harhaa.
Vai oliko murha totta?
Haluatteko kuunnella tallenteen kyseisestä keskustelustamme?
Se on arkistoitu työhuoneeseeni, mutta saatte kuulla sen.
Se todistaa, että tiesit kaiken.
Tuo on toinen todiste tilanne vakavuudesta, herra Carlisle.
Olen terapeuttinne, ja siksi siirsitte harhanne minuun.
Näette minut petollisena rikoskumppanina.
En haluaisi sanoa tätä, mutta tarvitsette sairaalahoitoa.
Ette voi vaeltaa vapaana, kun olette noin harhainen.
Et hämää minua tuolla puheella. Haluan rahani!
Siksi siis viivyttelit. Odotit poliisien tuloa.
Naurettavaa. Miksi olisin kutsunut poliisit?
Mitä tuo meteli muka on?
Mikä? - Poliisiauton sireeni.
Minä en kuule mitään.
Annan teille rauhoittavaa ja vien teidät läheiseen sairaalaan.
Siellä teistä pidetään huolta ja saatte levätä.
Luottakaa minuun, herra Carlisle. - En.
Stan!
Missä viivyit? Odotin tuntikausia ja etsin sinua laitureilta.
Mikä sinua vaivaa? Mitä on tapahtunut? - Kaikenlaista.
Zeena ei sittenkään erehtynyt kortteineen.
Tiedätkö, missä tivoli on nyt? - Galesburgissa.
Mene sinne bussilla.
Stan... - Niin on parasta.
Minne sinä menet? - En tiedä.
Luulin, että tulisin mukaasi. - Niin minäkin.
Mitä tapahtui? Kerro minulle.
Juna lähtee! - Nouse junaan ja mene jonnekin.
Jatka matkaa Galesburgiin. Pysyttele piilossa.
Ota rahat.
Etkö itse tarvitse niitä? - Minä pärjään kyllä.
Hyvästi, rakas. - Juna lähtee!
Sinun pitää mennä.
Stan...!
Pidä huolta itsestäsi.
Poliisi etsii ihmeidentekijää
Kuka siellä? - Joe, huonepalvelija.
Voit viedä tarjottimen.
Onko jokin vialla? Ette koskenutkaan ruokaan. - Ei ole nälkä.
Asia ei kuulu minulle, mutta haluatteko, että kutsun lääkärin?
Miksi haluaisin?
Ette ole syönyt kolmeen päivään. - Olen aivan kunnossa!
Mistä saisin ryypyn? - Tähän aikaan ette mistään.
Paitsi jos gini kelpaa. - Mikä tahansa käy.
Kaksi taalaa.
Haluatteko muuta? - En. Hyvää yötä.
Kautta aikojen ihminen on pyrkinyt raottamaan tulevaisuuden verhoa.
Kautta aikojen jotkut meistä ovat nähneet tulevaisuuden kristallissa.
Johtuuko se kristallista itsestään -
vai kääntääkö näkijä sen avulla katseensa omaan sisimpäänsä?
Kuka tietää? Silti näyt tulevat. Ne muuttavat hitaasti muotoaan.
Näyt tulevat...
Odottakaa!
Muuttuvat hahmot alkavat kirkastua.
Näen ruohoniityt ja kukkulat.
Pojan...
Pojan, joka juoksee kukkuloilla avojaloin. Hänellä on koira.
Hänellä on mukanaan koira. - Niin. Sen nimi oli Don. Jatka!
Äitisi... Äitisi odottaa sinua portilla.
Kaunis, harmaatukkainen nainen. - Niin oli. Olet taitava.
Hän seisoi aina odottamassa minua, vielä pari vuotta takaperin.
Näetkö, miten helposti se käy? Tämä tulkinta sopii jokaiseen.
Nuoruus on iloa ja surua vuoron perään.
Joka pojalla on koira ja kaunis, harmaatukkainen äiti.
Paitsi ehkä minulla.
Mitä tapahtui? - Mitä sen on väliä?
Älä itke hyvää viinaa pilalle.
Minullakin oli ennen äiti.
Hän ei ollut kovin kaunis, mutta hän oli hyvä minulle.
Jättäkää vähän minullekin. - Olet hyvä lukemaan ajatuksia.
Anteeksi, herra. Oletteko te paikan pomo? - Olen.
Mitä asiaa?
Ehdottaisin tivoliinne ylimääräistä numeroa.
Se on...vetonaula.
Millainen numero? Minulla on kiire. - Ymmärrän kyllä.
Olen eikki Abracadabra. Loistava kädestälukija.
Täällä on täyttä, enkä palkkaa viinamäen miehiä.
Tarkoitatteko minua? - Löyhkäätte kuin rankkitynnyri.
Häipykää. - Antakaa minulle tilaisuus. Teen mitä tahansa.
Käykää sisään ja istukaa.
Maistuuko ryyppy? - Jo vain.
Tämäpä virkistää. Kiitos.
Tarvitsen vain hevoskärryt ja pelipöydän.
Kiinnitän mainokseni kärryihin... - Aikamoiset vaatimukset.
Laki kieltää kädestä ennustamisen. - Olen myös hyvä taikuri.
Taikureita on 13 tusinassa. Haluatteko lisää?
Siitä vain.
Minä otan vain loistavia ohjelmanumeroita. - Niin.
Odottakaa. Minulla saattaa olla tehtävä juuri teille.
Se ei ole kovin kummoinen, mutta työ se on sekin.
En haluakaan muuta.
Saatte ylöspidon, pullon päivässä ja majapaikan. Miten on?
Paikka on väliaikainen, kunnes löydämme oikean kummajaisen.
Kummajaisenko? - Tiedätte kai, mikä se on.
Tiedänhän minä. - Onnistuuko se?
Minut on luotu siihen.
Jimmy! Jimmy!
Mitä nyt, Ed? - Oletko nähnyt Kahlekuningasta?
Missä pakkopaita on?
Kuka sitä kysyy? - Pomo. Kummajainen on seonnut.
McGraw pestasi hänet tänään.
Mene sisälle ja pysy siellä.
Stan! Stan!
Kukaan ei satuta sinua.
Kierrä taakse, Mark. - Selvä, Charlie.
Stan! - Varo. Hän voi tappaa jonkun.
Stan! Molly täällä!
Stan, minä tässä. Molly.
Olen etsinyt sinua kaikkialta.
Olen odottanut sinua.
Etkö tunne minua? Molly tässä.
Kaikki järjestyy. Minä huolehdin sinusta.
Molly...
Hän sai minut lankaan. En tunnistanut Suurta Stantonia.
Miten joku voi vajota noin alas? - Hän kurotti liian korkealle.
Hyvää yötä, pojat. - Hyvää yötä.
Uploaded by Sylvesteri